Der var engang i bossa novaens land en pige ved navn Isabella.
Da hun blev født, velsignede guderne hende med en usædvanlig skønhed,
men de overså en mikroskobisk brist: Køresyge.
Hendes forældre prøvede alting.
Traditionel medicin, organiseret religion,
alternativ religion.
Ingenting virkede...
indtil Yemanja,
havets gudinde, forbarmede sig over barnet og skænkede hende en særlig evne.
Hun var for skrøbelig til at lege med sine venner,
så Isabella tilbragte dagene i køkkenet med familiens kok.
Hun blomstrede op og blev en genert men henrivende pige,
der kunne smelte mænds ganer og hjerter.
Isabella drømte om at rejse jorden rundt og blive en berømt kok.
KOK SØGES
Men da hun så den flotte Toninho, forsvandt drømmene som dug for solen.
Det var kærlighed... ved første bid.
De blev så forelskede, og de vidste, at intet kunne skille dem ad.
Isabellas eksotiske retter gjorde hans nye restaurant til Brasiliens hotteste.
Hun lavede alt arbejdet.
Han fik hele æren.
Selvom hun fik jobtilbud fra over hele verden,
smeltede Isabellas drømme om verdensberømmelse i Toninhos favntag.
Isabella kontrollerede sin køresyge ved at kontrollere sine bevægelser.
Hvis hun altid kørte,
hvis hun altid førte,
og hvis hun altid var øverst
var alting helt fint.
Men nogle mænd vil altid være mænd,
uanset konsekvenserne.
Isabella!
Isabella! Jeg er en mand!
Jeg må være øverst nogle gange!
Giv mig styrke, Yemanja. Giv mig styrke til at forlade ham.
Og Bahia!
Hendes bønner blev hørt.
Dermed begynder vores beretning om kærlighed,
køresyge
og kogekunst.
Isabella!
Jeg må bede om jeres opmærksomhed.
Varig bekendtgør ankomsten af fly nummer 732 fra Rio de Janeiro.
- Jeg beder dig. - Det går jeg ikke med til.
Helt ærligt! Hvilken planet kommer du fra?
Brasilien.
Goddag.
Hej. Jeg er Isabella.
Monica Jones venter mig.
Åh, ja. Naturligvis.
Desværre er frk. Monica blevet forsinket.
Anholdt? Hvad mener du med forsinket?
Ikke noget alvorligt. Altså i hendes tilfælde.
Hun kommer om et par dage. Hun efterlod en nøgle til dig.
Tak.
Har du kendt frk. Monica længe?
Ja, siden vi var børn, men hun rejste.
- Bahia er ikke det samme uden hende. - Det tvivler jeg ikke på.
Jeg kan ikke tage elevatorer. Jeg går.
Okay.
Tak.
Det var så lidt.
Yemanja, havets gudinde, hun fylder vores net med fisk hver dag.
Tag imod vores offer.
- Har I set Isabella? - Nej, ikke siden i går aftes.
- Er der noget galt? - Serafina, hvor er Isabella?
Forsvind!
Halløj! Vent, vent!
Du er en fiskers søn. Du må ofre til Yemanja.
Hun giver dig altid de bedste fisk. Kom så.
Du kan gå ad helvede til, Yemanja!
- Godmorgen. - Godmorgen, frk. Oliveira.
- Skal jeg skaffe dig en taxi? - Jeg kan ikke tage taxier.
- Tak. - Selvfølgelig ikke.
Beklager. Han er ikke bestyrer længere.
Har I nogen ledige stillinger i køkkenet?
- Som opvasker? - Nej. Jeg er kok.
Selvfølgelig er du det, min kære. Og jeg er Jeanne Moreau.
Jeg laver skønne torskeboller,
og jeg er kendt for min hummer i kokosdej med passionsfrugt-dip.
- Kan du lave fisk og fritter? - Hvabehar?
Fisk og fritter. Det er vores mest populære dagens ret hver torsdag.
Ja, jeg kan lave fisk og fritter. Måske i en krydret dej...
Vi mangler ikke personale.
- Eller almindelig dej. - Vi mangler ikke personale.
HJÆLP SØGES
Lort!
Monsieur Laroche?
- Jeg er Isabella. Isabella Oliveira. - Og?
Jeg var kok på Yemanja i Bahia. Kan du huske det?
Åh, Brasilien. Det husker jeg.
- Men jeg er bange for... - Du gav mig dit visitkort.
Du talte om muligheden for en stilling som underviser.
Jeg kan virkelig ikke ansætte nybegyndere.
Den krydrede skaldyrsuppe.
Skaldyr der flyder i en udsøgt, duftende suppe,
overstrøet med iltre chillier.
Lidenskabelig mad. Gudernes føde.
Men det er for sent. Semestret er allerede begyndt.
Måske næste år?
Hyperventilation. Souffléen faldt sammen... igen!
Det er et kursus for offentligheden. Et to-ugers kursus.
Du er nok ikke interesseret. Er du?
Hvad skete der? Hvor er fiskene?
Du burde ikke forbande Yemanja!
Godmorgen. Jeg er Isabella Oliveira, og jeg er jeres nye underviser.
Jeg kommer fra Bahia i det nordøstlige Brasilien.
Dér laver vi mad på en helt speciel måde.
Så jeg vil ikke give jer mine opskrifter.
Jeg vil vise jer, hvad der inspirerer mig, så I kan finde jeres egen inspiration.
For at være en god kok, må man medbringe sine følelser og erfaringer
til skabelsesprocessen.
Lad os begynde med min lidenskab:
Chillipebre.
De er fra Sydamerika og fandtes længe før Columbus' ankomst.
Hold dem i hænderne. Bemærk farverne.
Lugt til dem.
OK, hvad kan I lugte? Kan I beskrive følelsen?
Hvad med dig?
Jeg kan lugte...
en gåtur på en strand i Acapulco i måneskin.
Hvornår blev du digter?
Hvad vil du have, jeg skal sige? At den lugter som en grøntsag?
Her er min yndlings. Malagueta-peber.
Lad jer ikke narre af størrelsen. Det er den stærkeste peberfrugt.
Det jeg elsker højest ved den er dens lugt.
Dens aroma.
Og en smag man aldrig kan glemme.
Husk at smøre jeres fingre med olie, når I arbejder med chillifrugter,
så jeres hud ikke brænder.
En chillis runde smag ligger i ydersiden.
Det er kernerne der brænder.
Det er hvor ilden kommer fra.
Undskyld.
Jeg bliver okay. Alvorlig talt.
Vi slutter aftenens udsendelse med tanker fra forfatteren, Claudia Hunter,
hvis nye bog, 'Kvinder Der Elsker Mænd De Hader', lige er udkommet.
Kvinder der er forelskede i usle fyre. Er du en af dem?
Er du forelsket i en, der løber om hjørner med dig?
Er du vild med en flot, charmerende, struttende påfugl,
der er en pragtfuld elsker, men som holder dig skjult i et mørkt køkken?
Hold kæft.
Gå hjem! Gud i himlen.
Vi har hverken fisk, kunder eller kok. Tag hvad du vil have i køkkenet.
Tak, hr. Toninho.
Helt ærligt, mand. Vær ikke sådan.
Hellige Maria! Se på det billede!
Alle vores fisk, der er de.
- Du er fuld. - Men der er de altså!
Toninho, fiskerne er meget sure. Det er et tegn.
Du må give Yemanja en formel undskyldning.
Det hun giver, tager hun tilbage. Du kunne miste restauranten.
Hun gav mig ikke restauranten. Jeg har selv opbygget den!
Dette er mit liv. Dette og Isabella. Det skal ingen tage fra mig.
Toninho, hvad i alverden fik dig til at gøre det, du gjorde?
Når en mand virkelig elsker sin kone, lader han hende aldrig opdage ham.
- Det er ubetænksomt. - Og ikke så smart.
I er mine venner. Hvorfor får I mig til at få det værre?
Jeg savner Isabellas rejer i kokosnød.
Og hendes delikate, søde punhetinhas.
Yemanja, bring hende tilbage til mig.
Giv mig et tegn, et telefonnummer. Gør noget, ellers vil jeg...
Hvornår får du røven herover?
Skriv under her.
OPDRAGELSESANSTALT
- Izzy! - Monica!
- Endelig på fri fod! - Jeg savnede dig.
Tak, Estée Lauder, jeg er endelig på fri fod!
- Hun var ikke engang køn. - Er du sikker?
Jeg driller! Skat, han er en mand. De er ikke ligesom os.
Trofast, romantisk, kræsen.
De er som dyrene på Discovery Channel: Knep, knep!
- Det er afskyeligt. - Jeg ved det.
Hvad gjorde du? Hvorfor var du i fængsel?
- Fortalte Nikos det ikke? - Nej.
Husker du Dominic? Han ville have en kvinde, der kunne give ham en familie.
Så jeg bedøvede hans godnatdrik og overmalede svinet!
Jeg brugte hans krop som mit lærred au Dominic.
Det er smukt. I Bahia ville de have givet dig en medalje.
Det er ufatteligt, at stodderen fik mig anklaget.
Jeg savnede dig rigtig meget.
- Du knuste mit hjerte, da du rejste. - Hvad med mig?
Det er ikke min skyld. Du var min bedste ven.
De retarderede tvillinger: Pigen der brækker sig og drengen med kjole på.
Men Far blev forflyttet, og det var 'Hej-hej, Bahia'.
Divaen måtte lære at være alene.
Jeg har aldrig været alene.
Den ene dag var jeg barn i mine forældres hus, den næste en hustru i Toninhos.
Hør, veninde, du vil nu lære at være alene.
Jeg er så ensom, jeg kan ikke engang lave mad uden at tænke på Toninho.
I går lugtede jeg til en malagueta. Jeg skar næsten min finger af.
Hvis du elsker ham så højt, så tilgiv ham og tag tilbage til Bahia.
For at blive låst inde i et køkken, mens han flirter med kvinderne? Nej!
Det, jeg har med Toninho, er ikke kærlighed. Det er en forbandelse.
Hvis jeg vil begynde et nyt liv, må jeg få ham ud af hovedet,
ud af min krop, ud af mig!
OK. Mener du det med forbandelsen alvorligt?
Ja.
Han plager mig.
Så er der kun en ting, vi kan gøre.
Isabella, hvorfor tog det så lang tid?
- Hallo. - Jeg kan hjælpe, men jeg advarer dig,
der er ingen vej tilbage.
Yemanja vil tage din kærlighed til havets bund, og du vil aldrig elske Toninho igen.
- Er du parat til det? - Er du parat til det?
Ja.
OK. Dette er, hvad du må gøre.
Find fire fede djævlekrabber,
et artiskokhjerte,
to modne hunkøns-mangoer, 12 dråber midnatsregn...
En fjer fra en sort hane.
Øjnene fra to kogte havkatte.
Og til slut overstrøes asken af hans brændte billede.
Tillad mig.
Hvad med dette? 'Hvad Er Jeg Til?' Hver dag inviterer vi gæster,
og et panel skal gætte, om de er bøsser eller ej.
- Det ville jeg ikke se. - Heller ikke jeg.
For helvede, Cliff. Find et program til 19.30, der ikke bliver slået af 'Xena'.
- Jeg finder på noget, Alex. - Ja, det må du hellere!
Tak...
Gud, jeg hader mit liv.
- Tak. - Ingen årsag.
Godmorgen.
Tak.
SAN FRANCISCOS KULINARISKE INSTITUT
Godmorgen. Jeg er Isabella Oliveira. Velkommen til mit kursus.
Jeg kan se mange nye ansigter i dag.
Åh, Gud! Er du skør? Du er sindssyg!
Min ven, kan du køre mig herhen?
Åh, Gud i himlen.
- Der er ingen adresse, mand. - Det ved jeg. Er det et problem?
Knus hvidløget i morteren med lidt salt. Mål med jeres sanser.
Med tiden vil jeres fingre udvikle en hukommelse for den rette mængde.
Du må ringe på flere døre end en dørsælger for at finde nogen på den måde.
Sautér de søde pebre, løg, tomater og chillipebre i dendê-olien.
Så tilsætter vi fond.
Når det koger tilsættes rejerne.
Man kan se, at de er færdige, når de bliver lyserøde og bøjede.
Er det ikke smukt?
Som afslutning hældes det i et pænt serveringsfad,
og lidt mere koriander strøes over.
- Tak. - Ingen årsag.
Voilà! Muqueca de camarão.
Og husk: Den sidste og allervigtigste ingrediens er,
at dele den med en, man elsker.
Jeg synes altid, at det fremmer rettens smag.
Det var alt. Mange tak.
- For stærk for dig? - Nej.
Nej...
Det er bare... nyt.
Må jeg tale med dig et øjeblik?
Hvis du har ringet til alle der hedder Monica Jones, har hun hemmeligt nummer.
Men hun er ret speciel. 1,90, fletninger, flotte ben og hun er en mand.
Det er ikke specielt i San Francisco.
Indtil for to timer siden var mit begreb om madlavning: 'Fjern plastik og opvarm'.
Jeg har aldrig set noget lignende! Hele rummet var blændet af dig.
- Hvor har du lært det henne? - Jeg var kok i min mands restaurant.
- Er den for tung? - Nej, det er helt fint.
Men jeg forlod ham.
Din mand?
Fremragende! Jeg mener: Hvorfor?
Lad os sige, han undertrykte mig.
Hvor kunne han gøre det? Hvordan kan nogen undertrykke dig?
Du er så... ligesom luften, ligesom vinden, ligesom en fisk.
Nej... Ikke ligesom en fisk...
- Kom. Jeg vil fortælle dig min idé. - Det kan jeg ikke.
- Det er OK. - Jeg kan virkelig ikke.
Kom, det er OK. Der sker ingenting.
Er du okay?
- Jeg bliver køresyg. - Når jeg bliver nervøs, hikker jeg.
Øjeblik.
Ja? Hej, Alex. Jeg gjorde det!
Jeg har en idé. Vi er på vej. Du vil elske den.
OK, hvad synes du? Et madlavningsprogram.
Ligesom dit kursus. Dine opskrifter, din stil, alting som du vil have det.
Hvad synes du om det?
- Et madlavningsprogram kl. 19.30? - Din kone. Rejsebureauet venter.
- Hvorfor ikke? Alle laver aftensmad. - Niks! Alle spiser aftensmad.
- Ingen vil se på madlavning. - Alex, vent... lige et øjeblik.
Alex, det er kokken Isabella Oliveira.
Isabella, det er vores programleder, Alex.
Goddag.
Hej.
Et tv-program!
Hellige Mary og Rhoda!
- Hvem er det, der hoster? - Min producer.
Cliff Lloyd, Monica.
Hej.
Det er et rart sted, du har her, Monica. Det er meget... kunstnerisk.
Utroligt hvordan du kan få det til at lyde som en fornærmelse.
Undskyld mig.
- Jeg gør ham nervøs. - Nej, slet ikke.
Så, Cliff, hvordan bliver programmet?
Præcis som Isabella vil have det.
Hvor sødt.
Er du sikker på, at han er producer?
- Undskyld? - Ja?
- Hvorfor skal alting være så lyst? - Det er tv.
Jeg ved, at det er tv.
Men hvad hvis vi slukkede for denne her? Og de to?
Det ved jeg ikke. Lad os prøve.
Det ser godt nok ud.
Bliv hængende for premieren på vores nye program: Lidenskabelig Mad Direkte.
Det kommer bagefter.
- Og så er det slut. - OK. Tak, alle sammen. Godt.
- Lad os spise middag. - Jeg skal i solarium!
- Det er forbi mellem os. - Hvad?
- Færdig! Du er droppet! - Hvad? Det nægter jeg at tro!
- Du er en vrøvlende idiot. - Nej! Jeg er forfatter!
- Hun ser godt ud. - Ja. Lad os koncentrere os om arbejdet.
Yemanja, jeg tilbereder din yndlingsret i aften.
Svigt mig ikke.
Wow. Jeg må begynde at have håret løst.
OK! Om fem,
fire, tre...
Godaften. Jeg er Isabella Oliveira, og dette er Lidenskabelig Mad.
I vil lære at forvandle simple ingredienser til sensuelle retter,
der bringer blodet i kog og tilfredsstiller hjertet.
- Gud, kameraet elsker hende. - Det er som et mirakel.
Jeg vil gerne præsentere min assistent, Monica.
- Hej! - Hvad er det?
Jeg-jeg-jeg aner det ikke...
Spil 'Cinzas', hjerteknuseren.
Det sker altid.
Sådan. Stop ikke. Det er godt for armene.
Kokosmælk er hovedingrediensen i det bahianske køkken.
Svært at udvinde, men alle anstrengelserne værd.
Øs noget varmt vand over,
og vrid.
Vrid.
Nu skruer vi ned for blusset for at fremme smagen og duften af havet.
Mens det snurrer, skærer vi tomaterne i fjerdedele.
Sørg for at tomaterne er store og fyldige.
- Hun er et naturtalent. - De skal også være modne og faste.
Dyb franskbrødet i kokosmælken.
Knæk skorpen så mælken kan trænge ind i midten...
- En whisky, tak. - Kommer straks.
Hej, mand.
- Ælt det med fingrene indtil... - Isabella!
- Det er min kone! - Helt ærligt!
- Det er min kone! - Æltede du hende med fingrene?
Bag det indtil skorpen er gylden.
Jeg tror, det vil smage bedre, hvis du deler det med en, du elsker.
Og det er slut.
Mine damer og herrer, jeg vil gerne udbringe en skål.
Til vores værter og mandskab for et utrolig succesfyldt første program.
Og til Brasiliens egen gave til os,
den enestående Isabella!
- Hørt, hørt! Bravo. - Hvad som helst.
Du vil ændre mit liv.
Halløj, taxi! Stop! Stop!
Hvor kunne hun gøre det? Vride sine kokosnødder foran hele verden.
Er din kæreste stripper, mand? Også min. Man vænner sig til det.
Der er hun! Stop! Stop! Stop!
- Isabella! - Åh, Gud.
- Toninho! - Yemanja vær priset.
Jeg må tale med dig... alene.
Izzy, jeg er lige her.
- Hvad er det sket med dit ansigt? - Hvad der er sket?
- Jeg forsvarede din ære! - Min ære behøver ingen at forsvare.
Ikke det? Jeg har søgt over den halve planet efter den Isabella, jeg elsker.
Og så finder jeg dig på tv, og du ser så...
Du ser så...
Du ser smuk ud.
Som da jeg først mødte dig og gjorde dig til min kone.
Din hud smagte af salt, og dit hår duftede af kanel.
Og når du kyssede mig, brændte dine læber med chillipeber.
Det gjorde mig ør i hovedet.
Nu er du her. Kom hjem med mig, hvor du hører til.
Jeg hører til, hvor jeg vælger at være. Jeg vælger at være her.
Vælger du også at klæde dig sådan? Det er ikke passende i din tilstand.
- Hvilken tilstand er det? - Du er gift med mig.
Pudsigt. Du opfører dig ikke som en gift mand.
I tre år har jeg ligget på ryggen for dig. Tre år!
For ikke at nævne, at jeg aldrig fik lov at køre!
Jeg er ikke en ting, man kan flytte rundt med, som en dukke.
Fint. Fra nu af kan du flytte hen, hvor du har lyst.
Isabella, jeg sværger på min mors grav, du er den eneste kvinde, jeg har elsket.
Din mor lever stadig.
Det er ikke pointen. Du må ikke forlade mig.
Du er min kone.
Farvel, Toninho.
På din mors grav?
Skat, helt ærligt!
Mand, det bliver ikke let.
LUKKET INDTIL VIDERE
Isabella? Er du der?
Madame Oliveira! Alberto.
- Kan du huske mig? - Hele byen taler om dit program.
Det er en ære at have dig her i min restaurant.
- Men ikke i dit køkken. - Hvabehar?
Jeanne Moreau.
- Jeanne Moreau? - Det kommer tilbage til dig.
Bestemt, madame.
- Hvad var det for noget? - Ingenting.
- Jeg var slem. - Dig, slem?
Det er svært at forestille sig.
Tak.
Du behøvede ikke købe blomster. Det er ikke en date.
- Er det? - Troede du, det var forretning?
Ja.
Åh, jamen... nej.
Nej?
Undskyld.
Jeg havde det sjovt, og du har været sød mod mig, men... jeg er ikke parat.
Måske en dag?
En dag.
Så meget smør kunne dræbe en fyr.
Så meget kvinde kunne dræbe en fyr!
Sautér bananskiverne, tilsæt farin og lad det smelte.
En knivspids af de stødte kryddernelliker og rigeligt med kanel.
Nu tilsætter vi en smule cachaça, der vil gøre saucen til karamel.
Og husk: I skal lave mad med øjnene og næsen.
- Hvem er han og dem med guitarene? - Så lærer I at stole på jeres sanser.
- Lad os stoppe! - Nej! Nej, nej. Lad os optage.
Hent mig en aspirin nu.
- Hej, det er den fyr. - Åh, Gud.
- Øvede vi dette her? - Nej, vent!
- Skal han blive ved med at synge? - Ja. Bare hold dig i nærheden.
- Fint. - Fortsæt.
OK, nu lægger vi bananerne over på en desserttallerkenen.
Stil panden tilbage på blusset
og tilsæt lidt vand til glasuren.
Det er en krydret, vellugtende ret, som jeg ved, at I vil nyde.
Tak.
Okay, vent et øjeblik.
- Og det er slut. - Er du gået fra forstanden?
Selvfølgelig er jeg det. Du undgår mig, ignorerer mig!
Du lader mig ikke gøre det godt igen. Jeg er din mand! Betyder det intet?
- Det er hendes mand. - Han ser sød ud.
Pågrib ham! Pågrib ham! Kom, denne vej.
Pågrib ham. Forsvind herfra!
Tag det roligt.
I kan ikke arrestere en mand for at tale med sin egen kone.
Siden hvornår er det en forbrydelse?
Vi må have fat i den fyr. Læs det her.
OK. 'Isabellas modige, sensuelle retter boblede til guitarernes puls.'
- Jeg kan se det nu. - 'En fest for ganen og pigers øjne.'
- Godt, hva'? - 'Modigere end Julia Child,
- mere mandig end Ed McMahon'? - Det er til Monica.
- Så? - Toninho og troubadourerne skal på.
- Isabella hader ham! - Tror du det?
Det ved jeg. Det sagde hun.
- Tror du på hende? - Ja!
Hør, Cliff, jeg er ikke blind. Du kan lide Isabella. Det er fint.
Men vi laver et madprogram, og Toninho er den manglende ingrediens.
Måske er han ikke god ved Isabella, men han er perfekt for seertallene.
Jeg siger dig, Alex, Isabella går aldrig med til det.
Det er derfor, du er producer.
Nej, OK, nej! Jeg gør det ikke! Det er for meget.
Publikum elsker ham. Hvad kan jeg gøre?
Hvis publikum elsker ham, kan han få sit eget program uden mig.
Jeg kan ikke lide det, og det kan du og Monica heller ikke.
Men sandheden er, at jer to sammen... på skærmen, jeg mener,
har en særlig kemi, som publikum elsker.
Og seertallene stiger så hurtigt...
Men sagens kerne er, at hvis Toninho ikke er med,
så vil Alex enten aflyse programmet... eller udskifte dig.
Ved du hvad,
jeg tror, at du har ret.
- Lad os se, hvad der sker. - Godt! Jeg vidste, du ville forstå.
Tak. Fremragende.
Jeg ser frem til, at du klarer ærterne.
Hej, Tito Puente, du er fri nu. Gudskelov!
Jeg er Cliff Lloyd. Jeg tager dig til tv-stationen.
Vi tilbyder dig en stilling på Isabellas program.
- Jeg vidste, hun ville tilkalde mig. - Det gjorde programlederen.
Det er ham, der vil have dig. Hun vil ikke.
Min ven, du har meget at lære om kvinder.
Monica, hvad skal jeg gøre med den Toninho-fyr?
Åh, Gud. Undskyld.
Hvad, skat? Har du aldrig set en pige være halvnøgen og klar på samme tid?
- Nej, nej... Jeg mener, jo. - OK, stop.
Så du er vild med Isabella, ikke?
Ja, det er jeg. Hvad ser hun i den fyr?
Udover at han er lækker, charmerende og synger som en engel...
Nej, skat, det var bare for sjov!
Det vedkommer ikke mig, hvilket gør mig mere interesseret,
men hvis du vil lægge an på Isabella, må du lære noget om brasilianske kvinder.
Såsom... hvad?
- Lad mig se dit ur. - OK.
Tak.
TAG Heuer.
Hvad fanden...!
Hvis du vil lære noget om Isabella, må du lære noget om Brasilien.
- Det ur koster $1000! - Brasilien er mere end et land.
Brasilien er en følelse. Det er en ubeskrivelig stemning.
Man kan ikke definere det. Man kan kun føle det. OK? Prøv.
Det begynder sydpå i Porto Alegre, ikke sandt?
Så finder det vej op til Recife, ikke?
Det er trommerne fra Candomblé, det er samba fra Carnaval,
tom-toms fra Yoruba.
Du vil mærke det under fodsålerne, op til knæene til dine...
Hele vejen op til dit hjerte.
Glem alt om uret, OK?
Der er månen, tidevandet og stjernerne.
Isabella er Brasilien, og Brasilien... er Isabella.
Hvis du vil have hende, skal du ikke prøve, planlægge eller forberede.
Føl.
Meloner er som kærester. Skal jeg fortælle jer hvorfor?
For at finde en god en, må man prøve 100.
Men hvorfor prøve flere end nødvendigt?
Jeg er Isabella Oliveira. Velkommen til en særudgave af Lidenskabelig Mad.
I dag skal vi kreere en symfoni af frugter fra hele verden.
- Vi er straks tilbage. - Godt, Isabella. To minutter.
- Hvordan gør hun det? - Prøv ikke at forstå. Føl det!
Jeg er så glad for at se dig. Du ser henrivende ud.
Tak.
Der er noget, vi må tale om.
- Hvad laver du? - Jeg kan ikke gøre for det.
- Hold op med at lugte til mit hår! - Giv mig et kys.
- Nej. - Bare et?
Ved du hvad,
jeg synes, at vi skal skilles.
- Hvad? - Skilles.
Nu klarer hun ærterne.
- Hvad fanden foregår der? - Aner det ikke. OK, fem sekunder.
- Fem sekunder. - Om tre, to...
- Her er et tip vedrørende meloner: - Hvorfor synger han ikke?
- Spørg ikke. Bare føl. - Du får aldrig en skilsmisse!
- Du er min kone, og jeg elsker dig. - Få det af skærmen!
Få det af skærmen.
Jeg ved ikke! Piloterne, Jeopardy!, Gennem Tykt og Tyndt, tv-shoppen. Væk!
- Åh, Gud. - Hvad som helst, få det af skærmen!
- Fjols! - Hvad?
- Kom her! - Åh, mand!
Din lille, latinske mambo-mund!
Ved du, hvad du lige har gjort? Det er direkte fjernsyn!
Godt! Så ved alle, hvor meget jeg elsker hande,
din røv-slikkende fjernsyns-slave!
- Tag den! - Hej!
Din slemme pige. Jeg genkendte dig dårligt.
Jeg genkender dårligt mig selv.
Nej, Cliff, du er ikke fyret. Ikke endnu.
Vi kommer på nyhederne: 'Sand romantik på nyt madprogram'.
Vi ses.
Hvad gør jeg galt? Er det fordi, jeg elsker hende for højt?
Hvis du gør, hvorfor så parkere rugbrødet hos naboen?
Du forstår ikke. Du er ikke en mand.
Toninho... det er den pæneste ting, du nogensinde har sagt til mig.
Tænk at hun straffer mig så hårdt på grund af en dum fejltagelse.
En dum fejltagelse, skat! Du gemte hende væk i den restaurant.
- Hun var kokken! - Kokken!
OK. Fader, hjælp os, OK?
Lad os prøve det grundlæggende.
- Prøv dog at være hendes ven. - Hendes ven?
Stol på mig, jeg ser en masse Oprah. Venskab er grundlæggende i et forhold.
Et forhold. Vi havde ikke et forhold. Vi var forelskede!
- Som Romeo og Julie? - Ja!
- Eller Tristan og Isolde? - Ja!
- Sonny og Cher. - Ja!
- De er alle døde, foruden Cher. - Døde men forelskede.
Toninho, du er macho, romantisk og primitivt heteroseksuel.
Skat, det er så gammeldags. Træd ind i nutiden. OK?
Se på Cliff. Han er hendes ven, og det tror jeg, at hun reagerer på.
- Cliff? - Ja.
Hvad kan hun se i den klovn?
Åh, det ved jeg ikke, bortset fra at han er sød, moderne og følsom.
Stål! Jeg laver bare sjov.
Hvad laver du her?
Jeg ville hjælpe dig på markedet, som jeg plejede. Husker du det?
- Må jeg? - Nej, tak.
Jeg kunne købe ind for dig. Så skal du ikke stå så tidligt op.
Toninho, hvorfor gør du det her?
- Fordi jeg vil være din ven. - Min ven?
Ja.
Så hvis jeg har et problem med en elsker, vil du så råde mig?
- Har du en elsker? - Ikke endnu.
- Tror du, du kan elske en anden? - Ja.
Nej! Til enhver person findes der én perfekt partner.
Det øjeblik vi mødtes, vidste jeg, det var dig, og du vidste, det var mig.
Så hvis vi giver op nu, kan vi aldrig elske sådan igen.
Hvem gav op, du eller jeg?
Jeg gav ikke op. Jeg begik en fejl, og jeg fortryder det.
Isabella, giv mig en til chance.
Jeg kan ikke leve uden dig.
Jeg vil gøre alt, hvad du vil have.
Toninho, gør det ikke sværere.
Vi kan være venner.
Men jeg elsker dig ikke længere.
Beklager.
Hør på mig, du må komme tilbage.
Der er stadig ingen fisk i havet, og fiskerne er desperate.
- Du mister restauranten. - Jeg tager ikke hjem uden Isabella.
Giv alle deres sidste løn.
Udover det kan jeg intet sige.
LIDENSKABELIG MAD DIREKTE! ALLE UGENS AFTENER KL. 19.30
Du bliver en stjerne, Isabella.
Gør det dig ikke lykkelig?
Det gør det vel.
Jeg gjorde alt, hvad jeg kunne for at få Toninho af programmet.
Det er OK.
Det betyder ikke noget længere.
Og husk: Den sidste og allervigtigste ingrediens er,
at dele den med en, man elsker.
Tak.
Hej!
- Hvad er der? - Det ved jeg ikke.
Alting går så godt, og jeg har det, som om vinden suser igennem mig.
Åh, skat, du føler dig ensom.
Pusser, du har brug for at forelske dig igen, hurtigt.
- Jeg har ikke lyst til kærlighed. - Nej. For du er ude af træning.
Det kræver en indsats. Skat, hvis man ikke spiser, bliver man ikke sulten.
OK, hold fast i jeres pebre.
I vil ikke tro det. Tv-stationens ledelse ringede.
Nogle chefer flyver herover i morgen.
Måske bliver programmet landsdækkende!
- Vi bliver landsdækkende! - Vi bliver landsdækkende!
Vi bliver landsdækkende.
Landsdækkende.
Hej, hvad foregår der?
Er du ikke lykkelig? Det var vores drøm.
Jeg er lykkelig. Jeg er bare træt.
Vil du tage mig ud i aften?
Ja... klart. Strålende.
- Vi kan udtænke idéer til programmet. - Nej, ikke arbejde, sjov.
Kan det ikke bare være sjovt?
Sjovt?
Jeg kan være sjov.
Wow! Du ser smuk ud.
Isabella.
Sid ned.
Hej, det er Isabella. Læg venligst en besked efter klartonen. Tak.
Isabella, er du der?
- Jeg ved, du ønsker, jeg tager væk, - Skal jeg slukke for den?
Og det har du god grund til.
Men du skal vide, at hvadend du gør, så vil jeg altid elske dig.
Denne her er til dig.
Vent.
Jeg vil være forelsket igen.
- Isabella, vent, vent, vent. - Hvad?
Der er intet, jeg hellere ville have.
- Gjorde jeg noget forkert? - Nej, nej. Det er bare...
Jeg tror, at du stadig har følelser over for den fyr.
- Det er ikke sandt. - Isabella, jeg holder af dig.
Du har brug for noget tid til at finde ud af, hvad du vil have.
Jeg går ingen steder.
Godnat.
Åh, det er fandens anæmisk. Giv mig en mørkere bronce der.
Isabella, mus. Jeg skal bruge et stort Julia Roberts smil fra dig om 15, OK?
Meget lysere, OK. Tag den højere op.
- Cliff? - Ja?
Jeg er i tvivl om kjolen.
Hvad taler du om? Du ser fantastisk ud.
Bare i et program. Ledelsen ville se dig i noget mindre... etnisk.
Etnisk?
- Cliff, Alex på linje fire. - OK.
Du ser smuk ud.
Virkelig.
OK. Kom.
Okay, vi er klar. Godt.
Vi ses i morgen.
Yemanja,
jeg giver dig disse perler,
så fiskene vil komme tilbage til Bahia.
Men angående Isabella... bland dig udenom mine sager.
Det er hendes beslutning og min.
Når menneskelig kærlighed er stærk nok,
kan ingen gud, end ikke du, Yemanja, tage den bort.
Yemanja vær priset.
TIL SALG
Åh, du godeste!
Hvem klædte dig på? Vanna White?
Ledelsen. Ser det grimt ud?
Skat, ingenting ser grimt ud på dig. Du er smuk.
Kom ikke i nærheden af min garderobe.
- Hvor er Toninho? - Toninho sagde op for to timer siden.
- Vær parate, alle sammen. - Sagde han op?
- Hvorfor? - Det ved jeg ikke.
- Han tog nok tilbage til sin restaurant. - Der er ingen restaurant.
Han mistede den. Ingen fisk, ingen kok, ingen Toninho, ingen restaurant.
- Hvad? - OK, et minut.
OK, skat, tag dig sammen. Vi har et program, der skal laves. Kom så.
- Hvad er det? - Tabasco.
Jeg bruger ikke Tabasco. Det er brasiliansk madlavning. Må jeg få mine malaguetas?
Ordrer fra ledelsen. De sagde, det er svært for seerne at få malaguetas.
- 30 sekunder. - Bare rolig.
- Hvad med lysene? - Ledelsen vil have mere lys.
Om fem, fire...
Stop! Du klarer det fint. Kom så. OK.
- Godaften. Jeg er Isabella... - Mændene vil se nærbilleder af Isabella.
- Glem de mariachis. - Og drop misfostret.
Hun er ikke et misfoster! Hun... han er vældig sympatisk.
Hvadend du synes, men ikke på dette program, OK?
I dag skal vi kreere en klassisk ret fra det nordlige Brasilien.
- Bobó de Camarão. - De skal holde sig tæt på hende.
- Bliv ved. Hold det pænt og lyst. - OK.
Sexet. Tænk sexet. Vi er ikke særlig interesserede i mad, OK?
Godt. Strålende.
Garner med en farofa og avokadoen i skiver.
Og sørg for at nyde den med en du elsker.
- OK. - Okay.
Godt klaret. Lad os tale med hende.
- Det var fremragende. - Du vil elske at tilhøre familien.
- Kom. - Vi har store planer. Farvel, Cliff.
- Vidunderligt. - Det var fremragende!
Hvordan kan du gå med til det?
Hør, de har bare et mere strømlinet koncept til programmet,
fordi det bliver landsdækkende, og alle er spændte.
Koncept? Det troede jeg var min afdeling.
Selvfølgelig er det det, men det her er større end os.
De fyre elsker dig, Isabella.
De elsker dig så højt, at du skal være programmets midtpunkt.
Hvad betyder det?
De mener, at Monica nok er lidt for meget for Midtvesten.
Beklager, Monica. De er forretningsmænd. De kan ikke sælge drag i Albuquerque.
Cliff, jeg vil ikke lave programmet uden Monica.
Men du skal lave programmet. Det er din drøm!
Det er ikke min drøm! Det er din drøm! For mig er det et mareridt!
Isabella, helt ærligt. Du er en stjerne nu.
Du tilhører verden, dine fans.
Det er virkelig ikke din beslutning længere.
- Nej? - Nej.
Ved du hvad?
Jeg siger op.
Den usling. Han viste sig at være lige så slem som resten.
Det var ikke Cliffs stolteste time, men han prøvede ikke overlagt at såre nogen.
Han er bare forvirret, det stakkels pus.
Hej, Izzy.
- Lad os drikke os fra forstanden. - OK.
Isabella!
Min søde, unge sommerfugl. Kom og se her. Kom.
Isabella!
Du skal føre, når vi danser.
Du skal køre bilen.
Jeg vil have dig øverst.
Jeg ønsker det ikke anderledes.
- Jamen dog. - Kan du høre mig?
Gå nu. Gå, gå, gå.
Novra. Kærlighed imod voodoo.
Hvorfor kunne du ikke være sådan før?
Det ved jeg ikke, men jeg er sådan nu.
Nu er det for sent.
Kys mig... og fortæl mig det så.
Ooh, là, là! Det ser slemt ud.
Isabella, hvad skete der med dig?
Hvad har jeg gjort?
Lad os gå.
Laver du mad nu?
Jeg må lave et offer til Yemanja, og bede hende hæve fortryllelsen.
Isabella, Serafina sagde, at fortryllelsen ikke kan hæves. Det vil ikke virke.
Det skal virke. Hun vil forstå og give mig min kærlighed tilbage.
Hvad er der galt med de dumme æg, for helvede?
Monica!
- Monica! - Hvad?
Jeg har mistet evnen!
Det er ikke det smukkeste, jeg har set, men det smager sikkert...
Prøv den.
- Jeg kan ikke lave mad mere. - Sludder! Alle har en dårlig dag.
- Den smager fint. - Se, alting er ødelagt!
Tag det roligt, OK? Vi ordner det.
Vi bruger souffléen som base og frisker den op med dette. Hun opdager det aldrig.
Yemanja, jeg beder dig...
afvis ikke mit offer.
Giv mig min kærlighed tilbage.
Isabella.
Toninho.
- Hvordan vidste du, jeg var her? - Monica fortalte mig det.
Jeg kom for at sige farvel.
- Bare der var noget, jeg kunne gøre. - Det er der.
Hvorfor laver vi ikke mad sammen, før jeg rejser, for gamle dages skyld?
- Jeg kan ikke lave mad mere. - Det kan jeg heller ikke.
Måske kan vi sammen finde en måde.
Det virker.
Det er salt! Det smager som saltvand.
- Toninho? - Ja?
- Jeg elsker dig. - Elsker du mig?
Åh, Isabella.
Sådan slutter vores historie om Isabella og hendes Toninho.
Og de levede lykkeligt til deres dages ende.
Og det gjorde vi også.
Yemanja vær priset.
Visiontext tekster: Charlotte Reeve.
DANISH